Марко Ганчев
О миг без пари, поспри

chitanka.info

Ама че дивотия:

да завиждат на тия,

дето перат пари.

Аз ги съжалявам дори.

Щото вчера жена ми

изпра ми

една двайсетачка,

изостанала в джоба на ризата

отпреди кризата.

То беше такава играчка:

че на котлона суши я,

че я глади с ютия,

че я духа с прахосмукачка!

Ами ако не бе двайсетачка,

а цяла пачка?

Преобърнахме всичките закачалки,

банските, дето й станали малки,

новите маратонки,

старите наполеонки

(да, да, гвардията не се предава,

може да има забравен жезъл,

но изглежда, че със световната слава

сик транзит и той е излезъл).

На ти блуза, дай ми гащи —

стара къща е,

какво пък!

Бъркай, сгъвай, хайде наште!

Аз — налице, тя — наопък.

След като всичкото проверихме без грешка,

вдигнахме от пода последната дрешка

да избършем чела,

шепнейки, да, да, любовно: ела!

О, миг, поспри!

Ако искаш пък — не.

Но сме сигурни в къщи поне,

че нямаме пари

за пране.

1991

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.